- Vennligst oppgi fullt navn. - Charles Augustus Magnussen.
Hvordan vil du beskrive din innflytelse på statsministeren?
- Den britiske statsministeren? - Hvem som helst av dem.
Jeg har ikke hatt noen som helst innflytelse på noen av dem.
Du har besøkt Downing Street sju ganger i år.
- Hvorfor? - Jeg ble invitert.
- Husker du temaene som ble drøftet? - Det vil ikke være passende her.
Er det rimelig at en aviseier, en privatperson og utenlandsk statsborger-
- møter vår statsminister så regelmessig?
Jeg ser ikke noe galt i at en privatperson godtar en invitasjon.
Men jeg ber så mye om unnskyldning for at jeg er utlending.
Kan dine bemerkninger på noe tidspunkt ha påvirket regjeringens politikk?
- Eller statsministerens meninger? - Nei.
Er du sikker på det?
SVAKT PUNKT: EKTEMANNEN.
Jeg har utmerket hukommelse.
Bilen venter utenfor. Vi ses i morgen.
- Kan jeg slå meg ned? - Det passer seg ikke.
Vi kan ikke ha noen som helst kontakt mens utredningen pågår.
Ikke gjør det.
I 1982 brevvekslet din ektemann med Helen Catherine Driscoll.
- Det var før jeg kjente ham. - Brevene var kjærlige og eksplisitte.
- De er nå i mitt eie. - Ta vekk hånden, er du snill.
"Jeg lengter etter å kjenne din kropp..."
- Jeg vet hva som sto i brevene. - Hun var femten.
- Hun så eldre ut. - Hun så nydelig ut.
Vi har bildene som hun sendte til ham.
- Nam-nam. - Han visste ikke hvor ung hun var.
- Da sannheten kom fram, sluttet han. - Fakta interesserer ikke nyhetene.
- Hånden din er svett. - Det er en tilstand jeg lider av.
- Det er ekkelt. - Jeg er vant til det.
- Jeg har hele verden i min våte hånd. - Jeg kan ringe og få deg kastet ut.
Hva er det?
Clair de la lune... Er den ikke litt for ung for deg?
Skal du slå meg? Klarer du det? En gammel dame som deg?
Kanskje du bør nøye deg med å ringe etter noen.
Bare gjør det. Ikke det?
Jeg har brevene i min hånd, og dermed også deg.
- Dette er utpressing. - Langt ifra. Dette er...eierskap.
Du eier meg ikke!
Clair de la lune.
Det smaker aldri som det dufter.
- Sett lady Smallwoods regning på meg. - Ja vel, mr Magnussen.
Herregud...
- Alt vel, frue? - Ja da.
Magnussen...
Ingen våger å trosse ham.
Det fins ikke et menneske som kan stanse det monsteret.
- Frue? - Snu og kjør tilbake til byen.
- Hvor skal vi? - Baker Street.
- Da har du sett mye brå død? - Mer enn nok.
- Vil du se mer? - Absolutt!
Spillet har begynt.
Jeg vet at det er tidlig. Jeg er lei for det.
- Er det Kate? Be henne komme inn. - Kom inn, Kate.
Det ordner seg.
- Vær så god. - Det er Isaac, sønnen hennes.
Han er forsvunnet igjen. Siden i går kveld.
- Det er dophuet, ikke sant? - Pent uttrykt, John.
Det er lenge siden jeg traff Sherlock Holmes.
Hvem er det?
Han pleier å dra til et sted sammen med vennene sine.
De holder på med...gud vet hva. Setter sprøyter, eller hva det heter.
- Hvor er han? - Det er et falleferdig hus.
Gi meg adressen.
- Mener du det? - Noen må ta ham med hjem.
Jeg vil bare være en god nabo.
Hvorfor er du så... Hva er det med deg?
Ingenting! Lat som jeg sa det uten å skrike.
- Du blir her, du er gravid. - Du får ikke dra av samme grunn.
- Hva er det? - En dekkspak.
Hvis noen dophuer trenger hjelp med et dekk. Blir det bråk, stikker du.
John!
- Det er litt sexy. - Jeg vet det.
Hallo?
- Hva vil du? - Unnskyld.
- Du kan ikke bare dumpe inn her. - Jeg leter etter en venn.
Ikke en hvilken som helst venn.
Kom deg ut. Ingen får være her.
Har du sett Isaac Whitney?
Jeg spør etter Isaac, og du viser fram en kniv. Er det en ledetråd?
- Er det pantomime? - Forsvinn, før jeg stikker deg.
Ikke helt derfra. Jeg skal gjøre det enklere.
- Tenk deg godt om: Isaac Whitney. - Du ba om det.
Har du begynt å tenke etter?
- Du brakk armen min. - Den er bare forstuet.
- Skal den føles så løs? Kjenn! - Jeg er lege og vet hvordan man gjør.
- Hvor er Isaac Whitney? - Jeg vet ikke. Kanskje i etasjen over.
- Var det ikke enkelt, kanskje? - Det gjorde vondt. Du er helt gal.
Jeg er vant til skikkelig forbrytere.
Isaac Whitney?
Isaac?
Kan du sette deg opp?
- Dr Watson? Hvor er jeg? - Bortenfor all ære og redelighet.
- Er du her for å hente meg? - Tror du at jeg kjenner mange her?
Hallo, John. Det var en overraskelse.
Skal du hente meg også?
- Hei, Isaac! - Kan jeg få sette meg inn?
- Hvor er John? - Det ble bråk.
- Jeg jobber med en sak for guds skyld. - Det tok en måned. Bare én.
- Sherlock Holmes i et narkoreir. - Jeg jobber under dekke.
- Men ikke nå lenger. - Inn med dere.
- Kan jeg bli med? Armen er brukket. - Forsvinn.
- Hopp inn. Det er bare en forstuelse. - Noen flere vi skal kjøre hjem?
- Alt i orden, Shezzer? - Under dekke sa jeg jo.
Kjør til Barts. Jeg ringer Molly. Sherlock Holmes skal pisse i et glass.
- Er han ren? - Ren?
At du våger å kaste bort talentet ditt og svikte dine venner. Si unnskyld.
Jeg beklager at forlovelsen ble brutt, men godt at du ikke hadde ring.
- Hold opp. - Du kunne ha ringt og snakket med meg.
- Det gjelder en sak. - Hva slags sak krever dette?
Jeg kan like gjerne spørre deg hvorfor du sykler til jobben.
- Du begynte ganske nylig. - Jeg vil ikke høre.
- Det er bare en forstuelse. - Noen slo meg.
Bare en fyr.
- En misbrukere som trengte en dose. - Det er vel på sett og vis sant.
Er det hans skjorte? Det er brettene, ikke sant?
To bretter. Skjorta er nybrettet, men er ikke ny. Du hadde det travelt i dag.
Du gjør vel det med alle skjortene dine. Men hvorfor?
Kanskje fordi du sykler til jobben, dusjer og skifter der.
Du oppbevarer skjortene sammenbrettet så de er klare til å pakkes.
Jeg tror også at du nettopp har begynt, for huden er blitt irritert.
- Nei, han går sånn. Hva var det du het? - De kaller meg "Wig".
- Eller "Wiggy". - Niks.
- Bill Wiggins. - Gode observasjonsevner, Billy.
- Endelig. - Gode nyheter?
Strålende nyheter!
Mitt stoffmisbruk kan komme i avisene. Spillet er i gang.
- Du kjenner vel til Magnussen? - Han eier flere aviser.
- Var vi flere her? - Mary kjører guttene hjem, og jeg deg.
Jeg filtrerer bort unødig pjatt. Mrs Hudson er permanent dempet.
- Hva gjør min bror her? - Da betaler jeg, da.
Han retter alltid til dørhammeren uten engang å tenke over det.
Hvorfor gjør du det? Glem det.
- Så du har fått et tilbakefall? - Jeg ringte ham.
Vanens makt. Som onkel Rudy, men transvestittisme ville vært klokere.
- Ringte du til ham? - Det er klart jeg gjorde.
- Hvor skal vi lete? - Mr Holmes!
Men herregud!
- Anderson? - Det er til ditt eget beste.
Er det ham? Du sa at han var høyere.
De er medlemmer av fanklubben din.
De er pålitelige og villige til søke gjennom denne søppeldyngen av et hjem.
Du er kjendis nå og kan ikke tillate deg å misbruke stoff.
- Hvor er lenestolen min? - Skygget for utsikten til kjøkkenet.
- Jeg så en mulighet. - Du så kjøkkenet.
Dere har visst ikke funnet noe ennå.
Soveromsdøren er lukket.
Hvorfor skulle en mann som bare lukker dører på sin mors ordre, gjøre det nå?
- Slutt! Jeg tar poenget. - Herregud, Sherlock...
Jeg ringer foreldrene våre i Oklahoma.
Det er ikke første gang at ditt misbruk kommer i veien for deres linedancing.
- Det handler om en sak. - Hvilken sak krever dette?
Magnussen. Charles Augustus Magnussen.
Hvis dere hørte et navn, tar dere feil.
Nevner dere et ord om saken, lover jeg at etterretningstjenesten sørger for-
- at pc-ene deres kommer til å inneholde informasjon som får dere sperret inne.
Ikke si noe. Bare se redde ut og løp av sted.
Jeg trenger vel ikke å true deg også?
Nei, det ville vært pinlig for oss begge.
Magnussen er ikke ditt problem. Vi kan si at han står under min beskyttelse.
Hvis du vil slåss mot Magnussen, må du slåss mot meg også.
Hva var det jeg skulle si...? Å ja - ha det.
Uklokt, min bror.
Min bror, ikke irriter meg når jeg er høy.
Ikke et ord, Mycroft. Han kan rive deg i stykker, og nå er faren ganske stor.
Ikke si noe, bare gå.
- Magnussen...? Klokken er rundt åtte. - Jeg skal møte ham om tre timer.
- Hva slags sak er dette? - Ikke noe vettuge folk bør ta del i.
- Prøver du å skremme meg? - Langt ifra. Jeg prøver å verve deg.
Ikke gå inn på soverommet mitt.
- John, hei... - Janine?
- Jeg har ikke kledd meg. Har alle gått? - Ja, de har gått.
Nå kommer jeg for sent. Var det Mike han kranglet med?
Han krangler alltid med sin bror Mike.
- Mycroft? - Sier folk virkelig det?
- Er du snill og setter over kaffen? - Så klart.
- Hvordan er det med Mary? - Det er bare bra med oss.
- Kaffen er der borte nå. Hvor er Sherl? - "Sherl"?
- På badet, men han kommer nok straks. - Det tror jeg når jeg ser det.
God morgen! Er det plass til meg?
God morgen...
Jeg gjetter på at du har noen spørsmål.
- Et par stykker. - Selvfølgelig.
- Har du kjæreste? - Ja.
Magnussen er som en hai. Har du stått ved haiakvariet på London Aquarium-
- og sett de flate ansiktene og døde øynene...? Sånn er han.
Jeg har truffet mordere, psykopater, terrorister og seriemordere...
Men ingen skremmer meg like mye som Charles Augustus Magnussen.
Du har altså det? Du har kjæreste.
Ja, jeg er sammen med Janine. Er ikke det ganske åpenbart?
- Du har altså et forhold? - Ja, det har jeg.
- Du og Janine? - Nettopp.
- Vil du utdype det? - Vi har det fint.
- Det er bekreftende. - Det har du lest i en bok.
Ikke gjør noe dumt, rakkerunger.
- Fortell hvor du var i går. - Jeg jobbet.
Naturligvis. Det er bare jeg som vet hvordan du er.
- Ikke avslør det for noen. - Kanskje jeg gjør det.
- Jeg ville overraske Mary. - Det kommer du nok til å gjøre.
Vi bør invitere dere på middag. Hos meg, ikke i dette hølet her.
- Flott! Middag... - Jeg må springe.
- Hyggelig å se deg! - I like måte.
- Ha en fin dag. Ring meg senere. - Kanskje jeg gjør det.
Med mindre jeg treffer en som er penere.
Løs en sak for meg, Sherlock Holmes.
Magnussen er mer enn en aviseier.
Ved hjelp av makt og penger samler han informasjon.
Han kjenner de svake punktene hos hver eneste person av betydning-
- i hele Vesten og sikkert utenfor også. Han er utpressingens Napoleon.
Han har skapt en uinntakelig bygning full av forbudt kunnskap.
Den heter Appledore.
- Middag? - Hva?
Skulle jeg og Mary komme på middag? Drikke vin og hygge oss sammen?
Vesten styres fra dette huset, og du vil snakke om middag.
Snakk om huset, da.
Her er flere følsomme opplysninger enn noe annet sted.
Som et aleksandrinsk bibliotek av hemmeligheter - men ikke noe digitalt.
Datamaskiner kan hackes, så alt oppbevares i underjordiske hvelv.
Menneskers frihet er derfor bare en illusjon.
- Hørte du ikke ringeklokka? - Den ringte. Jeg la den i kjøleskapet.
Hvem er det?
Mr Holmes ba dere stige på.
SVAKT PUNKT: MARIHUANA
Sett i gang.
- Sir. - Vil dere unnskylde meg et øyeblikk?
Han har ikke noe.
Jeg burde nok fortelle...
Den der...
- Jeg er likevel glad for å se dere. - Jeg går god for ham.
Kjenner dere meg, så kjenner dere ham. Ikke sant, mr Magnussen?
- Skulle vi ikke møtes på ditt kontor? - Dette er mitt kontor.
SVAKT PUNKT: SØSTEREN, KONA
Nå er det mitt kontor.
Jeg er blitt bedt om å snakke med deg på vegne av lady Elisabeth Smallwood.
Det gjelder hennes manns brev. For en tid siden...
...presset du henne angående brevene. Hun vil ha dem tilbake.
Du har ikke bruk for brevene, og derfor...
- Sa jeg noe morsomt? - Jeg bare leste.
Det er en hel del.
"Rødskjegg"?
Unnskyld, du sa sikkert noe.
Jeg...prøvde å fortelle at jeg er blitt bedt om representere...
- Badet? - Rett fram gjennom kjøkkenet.
Jeg skal forhandle om brevene. Jeg vet at du ikke lager kopier.
Er badet som leiligheten forøvrig?
- Ja. - Da står jeg over.
Godtar du meg som mellommann?
Lady Elisabeth Smallwood... Jeg liker henne.
Mr Magnussen, godtar du meg som mellommann?
En engelsk kvinne med ryggrad.
Det beste ved engelskmenn...
...er deres siviliserte omgangsform.
Alle står pent og ber om unnskyldning. Og bøyer lydig hodet.
Man kan gjøre hva man vil. Ingen hindrer en.
En nasjon av grasetere.
Jeg har interesser over hele verden, men alt begynner i England.
Hvis ting fungerer her, tester jeg det i et ordentlig land.
Det forente kongedømme... - Vestens petriskål.
Hils lady Elisabeth og si at jeg kan trenge brevene, så jeg beholder dem.
Adjø.
Og forresten... De er morsomme.
- Herregud! - Merket du hva han gjorde?
- En viss ting festet seg, ja. - Nettopp, han viste fram brevene.
- Ja vel... - Han tok med brevene for å forhandle.
Magnussen forhandler først når han kjenner en persons svake punkter.
Han tror at jeg er stoffmisbruker og ufarlig.
Brevene er på hans London-kontor mens han er i middagsmøte fra kl 19 til 22.
- Hvordan kjenner du hans planer? - Jeg bare gjøre det. Vi sees i kveld.
- Jeg gir instruksjoner på SMS. - Jeg gir beskjed om jeg har tid.
Ikke ta med våpen. Og prøv å ikke forstue noen armer.
- Du går bare ut fra at jeg blir med. - Du har gått opp tre kilo.
- Det er bare to kilo. - Mary og jeg tror det er tre. Vi ses.
Parlamentsmedlem John Garvie er pågrepet mistenkt for korrupsjon.
Magnussens kontor er i toppetasjen, under privatboligen.
Det er 14 sikkerhetssperrer hvorav to er ulovlige. Hvordan bryter vi oss inn?
- Skal vi gjøre det? - Så klart.
Magnussens private heis går til hans leilighet og kontor.
Bare hans nøkkelkort aktiverer heisen. Hvis noen forsøker, går alarmen.
Jeg stjal et nøkkelkort i går, men vi kommer bare til spisesalen.
Sånn...
- Hva skjer hvis jeg drar kortet nå? - Alarmen går.
Vaktene sleper deg av sted til et rom og sparker inn skallen på deg.
- Må du være så malerisk? - Det får tiden til å gå.
Hvis man trykker et nøkkelkort mot mobilen lenge nok, avmagnetiseres det.
Legg aldri nøkkelkoret inntil mobilen. Hva skjer når jeg drar kortet?
Det registreres som et kort som ikke virker.
Hvordan vet de da at det ikke er Magnussen?
- Ville de slept ham av gårde? - Antakelig ikke.
- De må kontrollere om det er ham. - Til høyre er det et kamera i øyehøyde.
Et bilde av kortbrukeren vises for kontorpersonalet-
- som er i stand til å identifisere ham. På denne tiden, hans sekretær.
- Hvordan hjelper det oss? - Menneskelig svikt. Jeg har kjøpt noe.
Da er vi i gang.
- Du ser ikke ut som Magnussen. - Og det er en fordel
- Din galning, hva er det du gjør? - Hei, Janine.
- Slipp meg inn. - Du vet at jeg ikke kan gjøre det.
Ikke tving meg til å gjøre det her foran alle disse menneskene.
Gjøre hva foran alle?
Mennesker har svakheter. Janine er Magnussens sekretær.
- Fridde du for å kunne bryte deg inn? - Ja. Flaks at hun var i bryllupet ditt.
- Hun elsker deg, Sherlock. - Som sagt, menneskelig svikt.
- Hva skal du gjøre? - Jeg skal jo ikke gifte meg med henne.
- Hva skal du si, da? - At hele forholdet var en listig plan.
Hun vil neppe treffe meg etter det.
- Hvor er hun? - Så frekt når jeg akkurat har fridd.
- Sherlock... - Har hun besvimt? Gjør kvinner det?
Hun har fått et slag i hodet Hun puster.
- Her er en til. En sikkerhetsvakt. - Trenger han hjelp?
Eks-fange og hvit makt-tilhenger, så hvem bryr seg? Hjelp Janine.
Hører du meg, Janine?
35 GRADER
- De er antakelig her ennå. - Magnussens stol er varm.
- Han er et sted i bygningen. - Vi ringer politiet.
Når vi har gjort innbrudd? Du er ikke akkurat noe kriminelt naturtalent.
Det er ikke Janines parfyme.
Clair de la lune, hvorfor er den kjent?
- Mary har den. - Nei, en annen.
Sherlock!
Hva ville din mann si?
Din vidunderlige mann. Så redelig og ærlig.
Hva ville han si? Nei, nei...
Du vil beskytte ham fra sannheten, men er det dette han ønsker?
Hvis du skal begå drap, bør du bytte parfyme, lady Smallwood.
Hvem?
Det er ikke lady Smallwood, mr Holmes.
LØGNER
Er John sammen med deg? Svar!
Han er der nede.
Hva skal du gjøre nå? Drepe oss begge?
Mary, hvis han har noe på deg, kan jeg hjelpe deg.
Hvis du kommer nærmere, dreper jeg deg.
Nei, mrs Watson. Det gjør du ikke.
Jeg er lei for det, Sherlock. Det er jeg virkelig.
Mary...
Det er ikke som på film, at blodet spruter, og man kastes bakover.
Den konsentrerte trefflaten gjør at lite bevegelsesenergi forplantes.
Du står stille, og kulen går gjennom.
Du kommer trolig til å dø, så vi må fokusere.
Fokuser!
Bruk minnekilden før du mister bevisstheten om tre sekunder.
- Hva kommer du til å dø av? - Blodtapet.
Nå må du avgjøre om du skal falle framover eller bakover.
- Et eller to hull? - Har kulen laget et utgangssår?
- Det avhenger av våpenet. - Den, tror jeg. Eller den.
Våpenet er uvesentlig, Sherlock. Ikke vær dum.
Du har alltid vært dum, en skuffelse.
- Jeg er ikke dum. - Mamma og pappa er sinte på deg.
- For våpenet er ikke viktig. - Hvorfor ikke?
Hva så du rett bak deg da du ble drept?
- Jeg er ikke blitt drept ennå. - Men sannsynligvis snart, lillebror.
- Hva hører du om kula går gjennom deg? - At speilet knuser.
- Kula er fremdeles i meg. - Så han må falle bakover.
- Sherlock, du må falle på ryggen. - Kula er nå korken i en flaske.
- Kula blokker for blodstrømmen. - Trykk mot inngangssåret kan løsne den.
På ryggen virker tyngdekraften til vår fordel. Fall nå.
Hva er det som skjer?
- Går du i sjokk, kan det drepe deg. - Så ikke gå i sjokk.
Du har sikkert noe i minnekilden din som kan roe deg ned.
Ta det fram.
Østavinden kommer, Sherlock. Den kommer og tar deg.
Ta det fram.
Hit, Rødskjegg!
Kom til meg! Det er bra.
Det er meg.
Flink gutt.
Hei, Rødskjegg. Nå er det jeg som skal avlives.
Det er ikke noe gøy, hva? Rødskjegg...
Det var sjokket, nå kommer smertene.
Et hull rett gjennom deg forårsaker indre blødninger.
Du må kontrollere smertene.
Kontroller, kontrollere...
Du...
Du følte aldri smerte.
Hvorfor følte du ikke smerte?
Smerte føler man alltid.
Men man trenger ikke å frykte den.
Smerte, hjertesorg...
Savn...
...og død. Det gjør ingenting.
- Sherlock, hører du meg? - Hva skjedde? - Han ble skutt.
Sherlock!
- Hvem skjøt ham? - Alarmsentralen.
Det regner, er dystert
Sherlock mister lyster
Jeg ler så høyt jeg kan
Sherlock står på dødens rand
Vi mister deg!
Kom igjen og dø, da, Sherlock.
Et siste dytt, så er det gjort.
Du vil like å være død. Ingen som forstyrrer.
Mrs Hudson kommer til å gråte,-
- akkurat som mamma og pappa og Kvinnen.
John vil gråte i bøtter og spann. Jeg er urolig for ham. For en kone...
Du svikter ham, Sherlock. John Watson er i fare...
Ikke si at du kommer deg igjen. Var det noe jeg sa?
Sherlock!
Mary! Han har akkurat våknet. Han klarte seg.
- Men du, mrs Watson, bør forklare deg. - Hvorfor det?
Det første han sa, var: "Mary!"
Ikke si noe til ham.
Sherlock... Ikke si noe til John.
Slem jente.
Veldig, veldig slem.
Se på meg og lov at du ikke sier noe.
HOLMES HETE NETTER I BAKER STREET
Jeg skal kjøpe hytte. Det føles godt å tjene penger på en hevn.
- Du ga vel ikke storyen til Magnussen? - Nei, til en konkurrent.
Han ble rasende.
Du er en svikefull, hjerteløs og manipulativ drittsekk.
Og du en grådig, opportunistisk, PR-søkende tabloidhore.
- Da er vi skuls. - Ja, så klart.
- Hvor ligger hytta? - Sussex Downs.
Jeg må bare få vekk noen bikuber.
Gjør det vondt? Jeg kan ha kommet til å stenge morfinet.
- Hvor mye mer hevn trenger du? - Dette stedet er en drøm for deg.
- Du får dopet servert på senga. - Det er ikke bra for arbeidet.
Du løy for meg. Om og om igjen.
- Jeg utnyttet vårt forholds karakter. - Når da?
Bare en gang ville vært hyggelig.
- Jeg ville vente til etter bryllupet. - Som aldri skulle skje.
Jeg må gå. Du får ikke lov til å prate så mye.
Jeg skal ha et tv-intervju og må finne på noen løgner først.
Bare én ting: Du hadde ikke behøvd å lyve.
Jeg vet hva slags mann du er, men vi kunne ha vært venner.
Jeg skal hilse til John og Mary.
Ikke si noe til ham. Ikke si noe til John.
Jaha...
...Mary Watson.
Hvem er du?
Mary Watson...
Man får ikke noe vettugt ut av ham på grunn av medisinene.
- Du får ikke bruke mobilen her. - Jeg skal bare lage en video.
Herregud!
- Hvor kan han ha tatt veien? - Prøv å finne Sherlock i London...
Han har tre tilholdssteder: Parliament Hill, Camden Lock og Dagmar Court.
Og det skjulte drivhuset i Kew Gardens og den skjeve graven i Hampstead.
På gjesterommet, eller mitt soverom. Han trenger god plass.
- Bak urskiven på Big Ben. - Det var nok bare en fleip.
Leinster Gardens er hans superhemmelige skjulested.
- Han forfulgte ham dit en gang. - Fulgte etter!
Kula gikk inn her, så han sto vendt mot den som skjøt.
- Kan han ha tatt opp jakten selv? - Kanskje han ville beskytte noen.
Men hvem skulle Sherlock bry seg om å beskytte?
- Ring så fort du får høre noe. - Ja, så klart.
- God kveld. - Ha det.
- Du trenger en kopp te. - Tror Sherlock at jeg skal flytte hit?
Han har satt lenestolen din tilbake. Det ser mye hyggeligere ut.
Hva er det, John? Fortell.
Det er din mobil, ikke sant.
Det er Sherlock.
Svar, da!
Har du småpenger? Ikke vær som alle de andre.
Første regel: Sherlock Holmes finner deg.
- Jobber du for Sherlock? - Det holder meg vekk fra gata.
Nei, det gjør det ikke.
- Hvor er du? - Ser du meg ikke?
Leinster Gardens hemmelighet skjult rett foran øynene på oss.
Få legger merke til det, men hvis du er den jeg tror, tar du det kjapt.
Husene, Mary. Se på husene.
- Hvordan visste du at jeg ville komme? - Du spør dem som ingen andre spør.
- Jeg trodde at jeg var smart. - Det er du.
Jeg har plantet informasjon som du skulle finne.
30 sekunder. Ingen dørhåndtak eller postkasse, malte vinduer.
Leinster Gardens nummer 23 og 24: De tomme husene.
Da t-banen ble bygd, ble husene revet for å lage avtrekk for damptogene.
Det er bare fasaden som står igjen.
Hvem minner det deg om? En fasade.
Beklager, men jeg er svak for dramatikk.
Bare stig på.
- Eier du husene? - Jeg vant dem i kortspill.
Jeg var ved å miste et nyre, men heldigvis fikk jeg en straight flush.
For en kortspiller hun var.
- Hva vil du, Sherlock? - Mary Morstan dødfødt i oktober 1972.
Gravsteinen er i Chiswick.
For fem år siden tok du hennes navn, fødselsdato og identitet.
Du har ingen venner fra tiden før det.
Du må jobbe med din halvdel av kirken. Det er litt tynt.
Den foreldreløses lodd.
Et velkjent knep for sånne som lett gjennomskuer en kodet melding...
Jeg trodde at det var spam, men det er en kode.
...og har god hukommelse.
- Hvordan kan du glemme romnummeret? - 207!
- Det var veldig treg. - Hvor god er du til å skyte?
Hvor gjerne vil du vite det?
Hvis liket av meg blir funnet i et hus med ditt ansikt på fasaden,-
- vil selv Scotland Yard skjønne det. Jeg vil vite hvor god du er.
Legefruen må vel begynne å kjede seg litt nå?
Får jeg se?
En dukke... Ganske åpenbart egentlig.
Likevel greide du ikke å drepe med et skudd på knapt to meters hold.
Du skjøt for å skade, ikke drepe. Det var ikke noe feilskudd.
Det var kirurgi.
Jeg tar meg av saken - din sak.
- Hvorfor kom du ikke til meg? - John må ikke få vite at jeg løy.
Jeg vil miste ham for alltid, og det må ikke skje.
Prøv å forstå...
...at jeg vil gjøre hva som helst for å forhindre det.
Jeg beklager.
Ikke så åpenbart allikevel.
Snakk sammen og finn ut av det, men gjør det raskt.
Klokka er bare to, og det føles som første juledag har vart i en uke.
Hvordan er det mulig? For en pine.
- Er det din pc, Mikey? - Du har poteter på følsom informasjon.
- Så ikke la den ligge framme. - Hvorfor må vi være sammen?
Sherlock er skrevet ut fra sykehuset, og det er vi glade for.
- Er jeg også glad? - Oppfør deg, Mike.
Dere døpte meg Mycroft, så hold fast ved det.
- Mrs Holmes. - Takk, kjære.
- Hva gjør egentlig du her? - Jeg er hans protesjé.
- Når han dør, arver jeg alt. - Nei.
Jeg hjelper ham. Men hvis han skulle bli drept...
- Du bør nok tie stille nå. - Hyggelig å treffe vennene dine.
Noen skjøt gutten min, og får jeg vite hvem, bryter helvetet løs.
Denne er til Mary. Jeg er tilbake om et øyeblikk.
NEDTELLING
Mary, der er du. Her er en kopp te.
Hvis far begynner å nynne, er det bare å dytte litt til ham.
- Har du skrevet denne? - Den gamle boken.
Matematikk føles så banalt nå.
Slutt å nynne!
Fullstendig sprø, men også et geni.
- Var hun matematiker? - Til barna ble født.
Jeg orket ikke å krangle med henne. Selv er jeg helt idiot.
Men hun er...vanvittig lekker.
Du er den normale av dere, ikke sant?
Det er vel du også.
Unnskyld, jeg...
- Vil dere prate uforstyrret? - Hvis det er i orden.
Jeg går og spør om jeg kan hjelpe til med noe.
- Er alt som det skal være med dem? - Det har gått litt opp og ned.
Baker Street. Nå.
John! - Mary...
Sherlock, du ser forferdelig ut.
- Hent morfin til meg. - Jeg har ikke noe.
- Hva er du egentlig til for? - Hva er det som skjer?
Ekteparet Watson har en krangel på gang, og jeg håper det går fort over.
Er alle mennesker jeg noensinne har møtt, psykopat?
Ja. Da er det avklart.
Hold kjeft! Det er ikke morsomt, ikke denne gangen.
Det har jeg aldri påstått at det er.
Hva har jeg gjort i mitt liv for å fortjene deg?
- Alt. - Jeg ba deg holde munn.
Alt du noensinne har gjort, har ført deg hit.
- Snart trenger du ikke morfin. - Du dro ut i krigen.
Etter en måneds forstadsliv stormet du et narkoreir og banket en junkie.
Din beste venn er en sosiopat som løser forbrytelser i stedet for å bli høy.
- Vertinnen din drev et narkokartell. - Jeg var bare sekretær.
- Og eksotisk danser. - Hvis du har vært på Youtube...
John, du er avhengig av en viss livsstil.
Du trekkes mot farlige situasjoner og mennesker.
Er det så rart at kvinnen du falt for, passer inn i det mønsteret?
Men hun skulle ikke være sånn.
Hvorfor er hun sånn?
Fordi du valgte henne.
Hvorfor er alt alltid...min feil!
Naboene...
John, svar på spørsmålet mitt: Hva er hun?
- Min løgnaktige hustru? - Nei.
Kvinnen som bærer mitt barn og har løyet fra første dag?
Ikke når hun står i dette rommet. Her og nå - hva er hun da?
Ok.
Vi gjør det på din måte.
Som vanlig.
Sett deg. Fordi det er der de sitter.
De som kommer hit med sine historier. Du er en klient nå, Mary.
Du sitter her og forteller mens vi lytter og avgjør om vi vil ha saken.
- Hvordan går det? - Skal vi snakke med hverandre i dag?
Da er det virkelig blitt jul.
Nå?
Etter flere måneders taushet vil du gjøre det nå?
Hva er AGRA?
Mine initialer.
Hele min fortid fins der.
Hvis du elsker meg, leser du det når jeg ikke er her.
For du vil ikke elske meg etterpå, og det vil jeg slippe å se.
- Hvor mye vet du? - Du jobbet i etterretningen.
Du er antakelig ikke engelsk og formodentlig på flukt fra noe.
Magnussen vet hva, og du utnyttet Janine for å komme nær ham.
Og det sier du!
Dere burde ha giftet dere.
Magnussen kan få meg i fengsel på livstid.
Jeg er til for å drepe sånne som han.
At jeg ikke skjønte at du var leiemorder.
Du skjønte det.
Og du giftet deg med meg. Han har rett.
Du liker det.
Så, "Mary"...
Du vil ha tilbake de dokumentene som Magnussen har om deg.
- Hvorfor skulle du hjelpe meg? - Fordi du reddet livet mitt.
Da jeg traff på deg hos Magnussen...
...fikk du et problem, nærmere bestemt et vitne.
Hva skal du gjøre nå?
Drepe oss begge?
Løsningen var enkel: drepe oss begge og forsvinne.
Men følelsene tok overhånd.
Du satte meg bare ut av spill i håp om at jeg i ettertid ville tie.
Du kunne ikke skyte Magnussen siden vi hadde brutt oss inn.
Din mann ville blitt mistenkt.
Du regnet med at Magnussen ville utnytte din innblanding-
- i stedet for å kontakte politiet. Det er sånn han arbeider.
Så forsvant du samme vei som du kom.
- Har jeg oversett noe? - Hvordan reddet hun deg?
Hun ringte etter ambulansen. Før deg.
Alarmsentralen.
Du kom fram til meg etter fem minutter, og ambulansens utrykningstid er...
- Har noen ringt etter ambulansen? - ...åtte minutter. - Har dere morfin?
- Det skal ha vært skyting her. - Det var i forrige uke.
Jeg har indre blødninger, og hjertet holder på å stanse.
John...
Magnussen er alt som teller nå. Stol på Mary, hun reddet livet mitt.
- Hun skjøt deg. - Dobbelt budskap, absolutt, men jeg...
Sherlock? - Har dere ham?
Har du lest det?
- Kan du komme hit? - Nei, svar.
Kom.
Det går bra.
Jeg har tenkt lenge på hva jeg skal si.
Jeg har forberedt denne talen. Det er velvalgte ord.
Dine tidligere problemer er din sak.
Dine framtidige problemer...
...er mitt privilegium. Det er alt jeg har å si.
Nei, jeg har ikke lest det.
Du vet ikke engang hva jeg heter.
- Er Mary Watson bra nok for deg? - Ja. Herregud, ja!
Da er det bra nok for meg også.
Men dette betyr ikke at jeg ikke fremdeles er forbannet på deg.
Jeg er så utrolig forbannet, og det vil komme ut nå og da.
- Du kan klippe plenen heretter. - Det gjør jeg allerede.
- Jeg får bestemme barnets navn. - Aldri.
Godt at du lar Magnussen være.
Han er ikke akkurat noen typisk sak for deg. Hvorfor avskyr du ham?
Han lever på menneskers hemmeligheter. Hvorfor hater ikke du ham?
Han er intelligent nok til ikke å gå løs på viktige personer.
Han er forretningsmann og av og til nyttig for oss.
Et nødvendig onde, ikke en drage som du skal drepe.
- Ser du på meg som en dragedreper? - Det er sånn du ser på deg selv.
- Røyker dere. - Nei!
- Jeg har en jobb som du skal avstå fra. - Takk, men jeg avstår.
Jeg skal bringe det videre. MI6 vil ha deg til Øst-Europa igjen.
Et oppdrag under dekke som vil bli din død i løpet av et halvt år.
- Hvorfor vil du ikke at jeg skal si ja? - Det er fristende.
- Men du gjør mer nytte for deg her. - Gjør jeg nytte for meg?
"Her lurer drager."
Jeg tåler ikke dette. Jeg går inn.
Du må ha mildere sigaretter. Nybegynner.
Dessuten...ville jeg ikke holde ut å miste deg.
Hva i helsike skal jeg si til det?
- God jul? - Du kan ikke fordra jul.
- Kanskje det var noe i punsjen. - Åpenbart. Ta litt til.
Sherlock tok oss med hit av en grunn.
Han vil vise hvor fint ekteskapet kan være. Han byr alltid på noe uventet.
Mary? Herregud, sett deg. Kan du høre meg?
Ikke drikk Marys te.
Eller punsjen.
- Sherlock? Dopet du min gravide kone? - Wiggins er en ypperlig kjemiker.
Jeg har selv beregnet dosen. Småen påvirkes ikke. Jeg skal passe på henne.
Hva har du gjort?
Gått i forbund med djevelen.
- Burde ikke du være på sykehus? - Jeg er det. Dette er spisesalen.
- Er det? - Ja, som jeg ser det. Slå deg ned.
- Jeg har tenkt på deg. - Og jeg har tenkt på deg.
Virkelig?
Jeg vil se Appledore der du oppbevarer folks hemmeligheter og dokumenter.
Jeg vil at du skal invitere meg dit.
Hvorfor skulle jeg være så uforsiktig?
Du er nok mer uforsiktig enn du gir inntrykk av.
Er jeg?
Det er det tomme blikket som avslører deg.
Men det er ikke et tomt blikk...
Du leser.
Appledore i bærbart format.
Hvordan fungerer det? Innebygd flashminne, trådløst 4G...?
- Bare vanlige briller. - Ja, det stemmer.
SVAKT PUNKT: MORFIN
Du undervurderer meg.
Så imponer meg. La meg få se Appledore.
- Alt har sin pris. Hva kan du tilby? - En julegave.
- Og hva får jeg til jul? - Min bror.
- Fortell meg at du ikke er blitt gal. - Det svarer jeg ikke på nå.
Der kommer skyssen.
- Blir du med? Vil du redde din kone? - Selvfølgelig.
Bra, for dette blir svært farlig. Vi risikerer fengsel for høyforræderi.
Magnussen er vår hittil farligste fiende, og oddsene er imot oss.
- Det er jo jul! - Ja... Å ja, du mener det virkelig.
- Tok du med våpen? - Til en julemiddag?
Har du det i frakken? Da drar vi. Til Appledore.
Jeg ville budt dere på en drink om den ikke var så eksklusiv.
- Så det var deg? - Naturligvis.
Det er vanskelig å finne dine svake punkter.
Stoffet trodde jeg slett ikke på. Du ville ikke brydd deg om det kom ut.
Men se hvor mye du bryr deg om John Watson.
Han er din "jomfru i nød".
Du plasserte meg på et bål for å få innflytelse?
Jeg ville ikke latt deg brenne opp. Folk sto parat.
Jeg er ikke en drapsmann.
Som din kone.
Jeg skal fortelle hvordan innflytelse fungerer.
For dem som forstår seg på sånt, er Mycroft landets mektigste person.
Nest etter meg.
Mycrofts svake punkt er hans narkomane detektivbror.
Sherlocks svake punkt er John Watson, og Watsons svake punkt er hans kone.
Hvis jeg eier John Watsons kone, eier jeg Mycroft.
Han er min julegave.
Det er et bytte, ikke en gave.
Du må ha meg unnskyld, men...
- Jeg synes allerede å ha fått den. - Den er passordbeskyttet.
I bytte mot passordet skal du gi meg alt du har om Mary Watson.
Hun er en ond kvinne. Så mange lik...
Dere skulle sett det jeg har sett. Kanskje dere vil nyte det.
Det gjør jeg.
- Vis oss det, da. - Å få se Appledores hemmelige hvelv...
- Er det det dere vil? - Jeg vil ha alt du har om Mary.
Jeg hadde faktisk forventet meg noe bra.
- Pc-en inneholder blant annet... - En GPS-sender.
Din bror har oppdaget tyveriet nå, og sikkerhetstjenesten er på vei hit.
Når de ser at jeg sitter på hemmelig informasjon, gjennomsøker de hvelvet.
Der finner de mer av det samme. Jeg blir fengslet og dere satt fri.
Du kan dra hjem igjen og løse flere saker sammen med herr og fru psykopat.
Mycroft har ventet lenge på denne sjansen.
Han kommer til å bli stolt av broren sin.
- At du vet det, endrer ingenting. - Hvorfor smiler jeg, da?
Spør meg.
Hvorfor smiler du?
Sherlock Holmes har gjort én stor feil-
- som kommer til å knuse alle han er glad i og alt som betyr noe for ham.
La meg få vise dere Appledores hvelv.
Dette er inngangen til hvelvet. Her oppbevarer jeg dere alle.
- Hvor er selve hvelvene? - Hvilke hvelv?
Det fins ingen hvelv under huset. Alt fins her inne.
Appledores hvelv er min minnekilde. - Du vet vel hvordan de fungerer?
Hvordan man lagrer informasjon ved å forestille seg bilder.
Jeg setter meg her, lukker øynene og går ned i mitt hvelv.
Jeg kan gå hvor jeg vil i hvelvet - i minnene mine.
Jeg kikker på mappen om mrs Watson.
Dette er en av mine favoritter. Veldig spennende.
Så mange skitne oppdrag for CIA.
Nå har hun visst begynt som frilanser.
Hun er virkelig ond.
Jeg skjønner hvorfor dere liker henne.
- Forstår dere? - Så det fins ingen dokumenter?
Jeg kan fremskaffe noe i nødstilfeller, men stort sett husker jeg det.
- Jeg forstår ikke. - Trykk det på en T-skjorte.
Alt handler om kunnskap. Å vite er å eie.
- Men da har du ingen bevis. - Hva skal jeg med bevis?
Jeg er i avisbransjen, din idiot. Det holder å trykke det.
Apropos det vil dere være veldig synlige i avisene i morgen.
For forsøk på å selge statshemmeligheter.
Vi går utenfor så lenge. De kommer snart og arresterer dere.
Har vi en plan, Sherlock?
Sherlock?
- De tar seg god tid. - Jeg forstår fremdeles ingenting.
- Der har vi ryggen på T-skjorta. - Du bare vet ting. Hvordan skjer det?
Jeg vil gjerne klappe til det lille soldatfjeset. Kom hit et øyeblikk.
Kom, da. For Marys skyld.
Len deg framover og stikk fram ansiktet...
Vær så snill.
Kan jeg knipse til det?
Får jeg knipse deg i ansiktet?
Jeg kunne holde på sånn hele dagen.
Sånn er det: Jeg vet hvem Mary har skadet og drept.
Jeg kan kontakte folk som hater henne.
Jeg har adresse og telefonnummer på dem.
Alt fins i min minnekilde.
Jeg kan ringe dem nå og ødelegge hele livet ditt.
Jeg kommer til å gjøre det om jeg ikke får knipse deg i ansiktet.
Dette gjør jeg mot mennesker og mot nasjoner.
Bare fordi jeg vet.
Kan jeg ta øyet ditt nå? Få se om du kan holde det åpent.
For Marys skyld.
- Sherlock... - Beklager, men la ham gjøre det.
Hold øyet åpent.
Det er vanskelig, ikke sant? Janine greide det én gang.
Hun lagde så morsomme lyder.
Sherlock Holmes og John Watson, hold dere vekk fra den mannen!
Appledores hvelv fins bare i ditt hode - ingen andre steder.
De har aldri eksistert.
Sherlock Holmes og John Watson, hold dere vekk.
- Ingen fare, de er ufarlige. - Målet er ubevæpnet.
- Hva gjør vi, Sherlock? - Det er ingenting dere kan gjøre.
Jeg er ingen skurk med en ondskapsfull plan.
Jeg er forretningsmann som samler eiendeler, blant annet dere to.
Denne gangen blir du ingen helt, mr Holmes.
Sherlock Holmes og John Watson, gå vekk nå.
Undersøk bedre. Jeg er ingen helt, jeg er en velfungerende sosiopat.
God jul!
- Hold deg unna, John. - For guds skyld, Sherlock!
Åpne ikke ild mot Sherlock Holmes! Åpne ikke ild!
Herregud, Sherlock...!
Hils til Mary.
Si at hun er trygg nå.
Sherlock... Hva har du gjort?
Min kollega liker å si at landet nå og da trenger en stump gjenstand.
Vi trenger også en skalpell som håndteres med presisjon og uten anger.
Det kommer alltid stunder når vi vil trenge Sherlock Holmes.
Hvis dette er et forsøk på å hjelpe familien...
Ikke vær tåpelig. Broderlig empati ligger ikke for meg.
Du vet hva som hendte med den andre.
I hvilket fengsel vi enn setter ham, kommer det til å bli daglige opptøyer.
- Alternativet krever din godkjenning. - Ikke akkurat barmhjertig, mr Holmes.
Det er tross alt sånn, lady Smallwood, at min bror er en drapsmann.
Du tar vel godt vare på ham for meg?
- Han skal få rote seg opp i problemer. - Sånn skal det låte.
Det er antakelig vår siste samtale, så vil dere gi oss et øyeblikk?
Da er vi kommet hit.
William Sherlock Scott Holmes. Hvis dere leter etter navn til barnet.
- Vi har sjekket. Det blir en jente. - Ok, da så...
- Jeg kan ikke komme på noe å si. - Ikke jeg heller.
- Spillet er slutt. - Det er det aldri.
Nå kommer nye aktører. Østavinden tar oss alle til slutt.
Hva sa du?
Da vi var små, fortalte min bror om østavinden som ødela alt på sin vei.
Den søker opp de uverdige og utrydder dem. Det var vanligvis meg.
Han var en elendig storebror.
- Og hvor tar du veien nå? - Hemmelig oppdrag i Øst-Europa.
- Hvor lenge? - Et halvår ifølge min brors prognoser.
Hva skjer så?
Hvem vet?
Det er én ting jeg lenge har villet si, men det har aldri blitt noe av.
Siden vi neppe treffes igjen, så kan jeg like gjerne si det nå.
Sherlock er et jentenavn.
Nei, det er det ikke. Vi skal ikke oppkalle vår datter etter deg.
Jeg tror det kunne bli bra.
Takk for alle de gode stundene, John.
- Skyt! - Han bommet.
Hva er det for noe galt med tv-en?
- Hvem er det? - Har dere savnet meg?
Har dere savnet meg?
- Hvordan er dette mulig? - Det vises på alle skjermer i landet.
Er statsministeren orientert? Og Mycroft?
Det er ganske enkelt ikke mulig.
- Hva har skjedd? - Sir? Det er din bror.
Mycroft?
- Hvordan er livet i eksil? - Jeg har vært borte i fire minutter.
Jeg håper du har lært en lekse. Det viser seg at du trengs her.
Bestem dere! Hvem er det nå som trenger meg?
Har dere savnet meg?
England.
- Du sa jo at Moriarty var død. - Han skjøt hodet av seg.
- Hvordan kan han da være tilbake? - Hvis han nå er det...
...bør han kle godt på seg. En østavind er på vei.
Tekst: David Skahjem www.undertext.se
Har dere savnet meg?